Antihipertenzivna terapija u trudnoći - Radmila Veličković Radovanović; Tatjana Cvetković; Branka Mitić; Nikola Stefanović (Биомедицинска истраживања, 2011)
Postoji opšta saglasnost o neophodnosti hitnog lečenja trudnica sa teškomhipertenzijom, u cilju smanjenja rizika za razvoj akutnih cerebrovaskularnihkomplikacija, eklampsije i smrti. U kontroli teških oblika hipertenzije, intravenskiprimenjen labetalol ili peroralno dat nifedipin su podjednako efikasnii udruženi sa manjim brojem neželjenih reakcija u odnosu na intravenskiaplikovan hidralazin. Još uvek ne postoji definisan stav o terapiji blage doumerene hipertenzije u trudnoći, s obzirom da ne postoji jasan odnos potencijalnihkoristi/rizika uzrokovanih primenom antihipertenzivne terapije utrudnoći. Metildopa, labetalol i dugodelujući nifedipin su najčešće korišćenilekovi za regulaciju krvnog pritiska kod trudnica sa hipertenzijom, s obziromna njihovu bezbednu primenu u trudnoći. Atenolol, kardioselektivni betablokator, treba izbegavati u trudnoći jer dovodi do sniženja telesne težinena rođenju i smanjenja fetalnog rasta. Kontraindikovana je upotreba ACE inhibitora i blokatora angiotenzinskih receptora u trudnoća.
Keywords: antihipertenzivni lekovi; hipertenzivni poremećaji; trudnoća